За підрахунками британських експертів, за останнє десятиліття керівництво «Манчестер Юнайтед» витратило на придбання нових футболістів майже 1 мільярд євро – неймовірна сума, якщо ми говоримо про розвагу, якою, безумовно, є футбольна індустрія. Проте взамін боси «червоних дияволів» не отримали практично нічого: з 2013 року «Манчестер Юнайтед» не вигравав англійську Прем'єр-лігу, з 2008-го – Лігу чемпіонів, а за останні десять років найбільш знаковим досягненням для команди стала перемога у Лізі Європи сезону-2016/17, коли у фіналі тоді ще підопічні Жозе Моуріньо із рахунком 2:0 обіграли «Аякс» Петера Боша.
У той же час, практично кожне трансферне вікно «Манчестер Юнайтед» продовжує робити серйозні покупки, які обходяться «в копієчку» керівництву, але зовсім не тішать уболівальників. За останні дев'ять років «червоні дияволи» повністю переписали свою історію щодо найдорожчих придбань. Зокрема, наразі у топ-15 найдорожчих новобранців «Манчестер Юнайтед» немає жодного виконавця, який обійшовся б клубу дешевше 50 мільйонів євро. Інша річ, що практично кожен з дорогих трансферів виявився чи то абсолютно, чи то практично провальним.
Об'єктивно вдалими на даний момент для «Манчестер Юнайтед» можна вважати лише два трансфери із п'ятнадцяти найдорожчих в історії цього клубу. Ще по одному є певні питання, інші заслуговують виключно на критику.
З тих, до кого немає питань, сьогодні виділяються лише португалець Бруну Фернандеш та аргентинець Лісандро Мартінес. Перший переїхав на «Олд Траффорд» із лісабонського «Спортінга» у січні 2020 року за 65 мільйонів євро, й наразі є капітаном «червоних дияволів». Атакувальний півзахисник відтоді зіграв за МЮ 212 поєдинків, у яких відзначився 70 забитими м'ячами та 59 результативними передачами. Це більш ніж пристойні показники, тим більше, що в атаці «Юнайтед» у останні сезони спостерігається ще та криза жанру.
Також практично немає питань до аргентинського центрбека Лісандро Мартінеса, трансфер якого влітку 2022 року коштував МЮ 57,37 мільйонів євро. В минулому сезоні південноамериканець був ключовою фігурою в оборонних побудовах команди з Манчестера, а у вересні минулого року вибув з ладу через травму коліна. Так вже збіглося (а, може, це зовсім і не збіг), але з моменту вибуття Мартінеса у лазарет, оборона «Манчестер Юнайтед» почала виглядати менш збалансованою, та й воротар Андре Онана моментами влаштовує ще ті «пожежі», які гасити просто нікому.
До речі, обов'язково варто поговорити і про Андре Онана. Його перехід у «Манчестер Юнайтед» влітку минулого року був обставлений із величезною помпою. Міланський «Інтер» зумів виручити за камерунця трохи більше 50 мільйонів євро, а Ерік тен Хаг розраховував отримати у свої лави такого собі голкіпера-«ігровика», який здатний не лише виручати безпосередньо «на стрічці», а й за рахунок чудової гри ногами перебувати на першій лінії розвитку атакувальних дій. Однак усі ці «фокуси» та «старання» Онана дуже дорого обійшлися «Манчестер Юнайтед» у Лізі чемпіонів. Манкуніанці багато в чому через часті помилки свого голкіпера абсолютно провалили груповий турнір, де фінішували на останньому місці й залишилися навіть без плей-офф Ліги Європи. І той факт, що в англійській Прем'єр-лізі Онана виглядає значно ефективніше, поки не дає трансферу камерунця жодної доданої вартості, оскільки фінансові втрати від провального виступу у Лізі чемпіонів є для бюджету МЮ дуже й дуже суттєвими.
За Еріка тен Хага «Манчестер Юнайтед» підписав ще чотирьох футболістів, кожен з яких обійшовся скарбниці клубу більш ніж у 50 мільйонів євро. Мова про бразильців Антоні та Каземіро, данця Расмуса Хойлунда, а також англійця Мейсона Маунта. Перший у поточному розіграші АПЛ провів 16 матчів та не відзначився жодною результативною дією. Чи варто додатково наголошувати на тому, що позиція Антоні – вінгер, щоб дати зрозуміти, наскільки провальним та невдалим рішенням для МЮ є покупка екс-лідера атак «Аякса»?
Getty Images/Global Images Ukraine. Антоні
Каземіро досить непогано виглядав у минулому сезоні, проте в поточному опорний півзахисник має проблеми не тільки зі здоров'ям, але й з якістю гри. Недивно, що ще у середині грудня минулого року в британських ЗМІ з'явилася інформація про бажання «Манчестер Юнайтед» продати Каземіро, як і ще кількох виконавців першої команди.
Говорячи про Расмуса Хойлунда та Мейсона Маунта можна звести все до того, що обидва ці футболісти є ще достатньо молодими, а тому, на відміну від Каземіро, остаточно ставити на них «хрест» передчасно. З іншого боку, абсолютно правий легендарний екс-капітан «Манчестер Юнайтед» Рой Кін, який не перестає люто критикувати Хойлунда, стверджуючи, що центрфорвард повинен, якщо й зовсім не зобов'язаний, забивати м'ячі, а не просто підігравати партнерам та збирати на собі захисників команди-суперниці. Кін чудово розуміє, що в Алекса Фергюсона данець навряд чи зумів би надовго залишатися в першій команді, а скоріше, пішов би по шляху Дієго Форлана та багатьох інших нападників досить непоганого рівня, яким підкорити «Олд Траффорд» так і не поталанило.
Центральний хавбек Фред, якого «Манчестер Юнайтед» придбав у «Шахтаря» влітку 2018 року за 59 мільйонів євро, також входить до списку з 15 найдорожчих покупок «червоних дияволів». Примітно, що екс-бразильця «гірників» практично усі п'ять років перебування того на «Олд Траффорд» невпинно критикував той таки Рой Кін, а ще щодо купівлі Фреда були питання й у нового співвласника «Манчестер Юнайтед» Джима Реткліффа, котрий на прикладі бразильського хавбека стверджував, що клуб «безглуздо витрачає гроші».
Особливої згадки вартує історія із Джейдоном Санчо. За ним «Манчестер Юнайтед» полював кілька років, поки нарешті вмовив босів дортмундської «Боруссії» влітку 2021-го продати вінгера за 85 мільйонів євро. Через два із половиною роки футболіст не без скандалу повернувся до табору «чорно-жовтих» на умовах оренди, маючи за спиною лишень 18 результативних дій (12 голів та 6 асистів) у 82 поєдинках за МЮ, і це при тому, що в німецькому клубі до переїзду в Манчестер у Джейдона була статистика абсолютно іншого рангу – 50 забитих м'ячів та 64 результативні передачі у 137 поєдинках.
До речі, кар'єрний шлях Санчо на «Олд Траффорд» чимось нагадує долю в «Манчестер Юнайтед» аргентинця Анхеля Ді Марії, який також був зіркою до переїзду в Англію, але потім провалився на Туманному Альбіоні, звинувативши в усьому Луї ван Гала – тодішнього головного тренера «червоних дияволів».
Не зумів повною мірою реалізувати свій неймовірний потенціал й Антоні Марсьяль. На початку вересня 2019 року «Манчестер Юнайтед» віддав 60 мільйонів євро за 19-річного на той момент форварда, проте на «Олд Траффорд» французу розкритися так і не пощастило. Так, він забив чимало м'ячів, однак загалом Марсьяль не став культовою фігурою для вболівальників МЮ, і його абсолютно точно не пам'ятатимуть настільки добре, як, скажімо, Дуйта Йорка, Енді Коула чи головного «джокера» Алекса Фергюсона Уле-Гуннара Сульшера. Недивно, якщо найближчим часом Марсьяль покине «Манчестер Юнайтед», ще й у статусі вільного агента, не дозволивши клубу хоч трохи компенсувати витрати, які були понесені у зв'язку із його запрошенням. Принаймні, міланський «Інтер», якому цікавий Антоні Марсьяль, платити щось манкуніанцям за форварда не збирається.
Getty Images/Global Images Ukraine. Антоні Марсьяль
П'ятого у списку найдорожчих новачків за всю історію «Манчестер Юнайтед» – Ромелу Лукаку – у клуб привів Жозе Моуріньо, який раніше знав бельгійця за спільною роботою у «Челсі». Однак після відходу португальця та призначення на посаду коуча Уле-Гуннара Сульшера Лукаку якось дуже швидко скис та був відправлений геть, хоча згодом розкрився у «Інтері» й знову повернувся до англійської Прем'єр-ліги за космічні гроші (113 мільйонів євро за Ромелу заплатив «Челсі», який наразі також не знає, куди влаштувати непотрібного «синім» бельгійця, відправляючи його по орендах до клубів Серії А).
Двома резонансними трансферами на посту коуча МЮ відзначився і сам Сульшер. При ньому у захист були підписані Гаррі Магвайр та Аарон Ван-Біссака – футболісти старанні, але далеко не такі вмілі та зіркові, як хотілося б фанатам «Юнайтед». В результаті обидва прогнозовано так і не вийшли на новий рівень після переїзду на «Олд Траффорд», і зараз їхнє перебування у команді викликає значно більше суперечок в фанатському середовищі, аніж підтримки такого рішення.
Щоправда, Гаррі Магвайр цього сезону показав деякі ознаки «одужання» та правильної реакції на критику. Зокрема, у листопаді центрбека визнали найкращим гравцем місяця в англійській Прем'єр-лізі, і ця обставина змушує поки що утримуватися від остаточної та безповоротної оцінки вдалості його трансферу для «Манчестер Юнайтед».
Очевидно, що зараз для «Манчестер Юнайтед» настає час серйозних змін. З приходом у клуб нового інвестора, яким став згадуваний вище Джим Реткліфф, манкуніанці отримають шанс багато що змінити. Саме Реткліфф зі своїми радниками відтепер відповідатиме за розвиток спортивного вектора у «Манчестер Юнайтед». Очевидно, йому разом із топ-менеджментом та Еріком тен Хагом належить вирішувати, кого з поточного складу першої команди потрібно якомога скоріше «списати на берег», а кого, ймовірно, варто підписати в якості підсилення. Тільки ось що обов'язково потрібно пам'ятати Реткліффу, так це поточний список із 15 найдорожчих покупок МЮ в історії, а також якість їхньої віддачі. Для чого? Як мінімум, аби зробити правильні висновки на чужих помилках й не сісти у калюжу, ставши тим самим новим об'єктом для глузування з боку недоброзичливців МЮ та критики – від шанувальників цієї команди…